# Nikola Tesla - Marconi

## Nikola Tesla

Stránka stažena z http://www.scifiworld.cz/

Navštivte ScifiWorld pro informace o autorech science fiction a fantasy!

Předchozí článek o Teslovi: Nikola Tesla - Vynálezy

S Teslovými cívkami bylo možné sestrojit rádio a Tesla to udělal. Roku 1895 naladil dvě své cívky na rezonanci při stejné frekvenci a vysílal na vzdálenost 50 mil. Jenže toho roku vyhořel dům, kde Tesla měl svou laboratoř. Asi to nebylo jeho vinou, ale Tesla z toho měl velké problémy. Tou dobou totiž začal s rádiem experimentovat i Marconi. Rok po Teslově vysílání z New Yorku do West Pointu dokázal mladý Ital vysílat na vzdálenost několika metrů. Později Marconi použil Teslovy oscilátory k vylepšení svého rádia a mohl vysílat i přes kanál La Manche.

Marconiho rádio bylo patentováno roku 1896 v Británii a Teslovo 1897 v Americe. Když Marconi chtěl uplatnit svůj patent v Americe, patentový úřad poukázal na to, že jeho podklady jsou plné nezpochybnitelných Teslových objevů a nepřináší oproti Teslovu systému žádná vylepšení. Tesla považoval bezdrátový přenos informace za vyřešenou záležitost a vrhl se na problém bezdrátového přenosu energie. Byl přesvědčený, že tam kde je vzduch řidší, bude snadnější toto uskutečnit. Za pomoci svého přítele Leonarda E. Curtise a jeho třiceti tisíc dolarů postavil laboratoř v Coloradu. V laboratoři v Pikes Peak byl Tesla ve svém živlu. V květnu 1899 se chlubil reportérům, že by mohl odsud poslat bezdrátový signál až do Paříže. Kdyby své hrozby splnil, předběhl by Marconiho ve vysílání přes Atlantik o dva roky, jenže Teslu fascinovalo něco jiného.

Hory v Coloradu měly zvláštní elektrické vlastnosti a Tesla jen měřil a teoretizoval. Přemýšlel o blescích, které se uzemňují do země a ta pak vede jejich energii dál. Naše planeta je skvělý vodič a bylo by ji možno využít k nahrazení drátů, napadlo Teslu. Aby své teorie potvrdil, musel by však vytvořit umělý blesk stejně silný jako je ten bouřkový.

V coloradské prérii nechal postavit přes dvacet metrů vysokou věž ze dřeva a nad ní ještě vztyčil kovový stožár podpírající ve výšce asi šedesáti metrů velkou měděnou kouli. Uvnitř technici sestrojovali obří Teslovu cívku, která měla energii ze vzduchu posílat do země.

Celé to zní jako hloupé výmysly, ale kupodivu to fungovalo: Jednou večer Tesla nařídil asistentovi zapnout přístroj asi na jednu sekundu. Sekundární cívka začala jiskřit a prskat, ve vzduchu se objevila strašidelná modrá záře. Tesla byl spokojen a nařídil spustit přístroj dokud neřekne dost. Všichni viděli obrovské elektrické oblouky pohybující se po střední cívce. Z měděné koule na vrchu stožáru začaly šlehat blesky odčerpávající energii ze vzduchu. Energie proudila do země. Bohužel až příliš. Teslův pokus zničil dynamo v elektrárně v El Pasu a celé město bylo bez proudu. Rozzuřený ředitel elektrárny žádal po Teslovi náhradu škody.

Tesla v Coloradu experimentoval devět měsíců a vedl si o všem podrobné záznamy. Bohužel výsledky jeho práce nejsou úplně jasné. Je jisté, že dokázal přenést bez drátů dost energie na rozsvícení žárovky několik mil vzdálené. To však může být přisuzováno zvláštním vlastnostem Coloradské přírody.

Tesla zkoušel přenášet proud bezdrátově také atmosférou. Vypočítal rezonanční frekvenci použitelné vrstvy atmosféry a jeho výpočet byl po padesáti letech potvrzen jako správný.

Tesla také v Coloradu jako první člověk zachytil elektromagnetické signály z vesmíru. Ve své době sklidil jen posměch, ale dnes už je radioastronomie uznávaná věda.

Není jisté jak a čeho dosáhl Tesla ve své horské laboratoři, jisté však je, že do města se vrátil přesvědčen o tom, že dráty elektrických vedení jsou úplně zbytečná věc.

Marconi měl vlivné známé a bohaté příbuzné, takže jeho firma „Marconiho bezdrátový telegraf, s. r.o.“ slavila samé úspěchy a roku 1900 vstoupila i na akciový trh. K Marconimu se přidal i Edison a v roce 1904 už měli dost peněz na podplacení patentových úřadů. Tak se stalo, že po téměř čtyřicet let byl oficiálním vynálezcem bezdrátového spojení Marconi. Tesla tak přišel o podstatný zdroj peněz z tantiém za využívání patentované techniky. To ale Nikolu nemohlo rozčílit tolik, jako když Marconi roku 1909 dostal za svůj objev Nobelovu cenu. Tohle a první světová válka je pravděpodobně důvodem, proč Tesla ke stáru ztrácel svou duševní rovnováhu. Až po jeho smrti americké úřady uznaly Teslu jako vynálezce bezdrátové komunikace. Marconiho společnost tehdy žalovala US Army za nezaplacené poplatky z využívání vysílaček v bojích první světové války. Protože šlo o nezanedbatelnou sumu, uznala americká vláda svůj omyl a prohlásila, že Marconi podle nich nikdy nic takového jako rádio nevymyslel. To všechno ten mrtvý génius Tesla, který už nás žalovat nemůže a potomky nemá.

Nechci ale popírat význam Marconiho, který byl na přelomu století v podobné situaci jako Ben Franklin, když vynalezl hromosvod nezávisle na Prokopu Divišovi. Marconiho původní bezdrátový telegraf byl zpočátku horší než Teslův, ale Marconi se soustředil na komerční využití a měl velké zásluhy na rozšíření telekomunikačního pokroku.

Jednou z aplikací bezdrátového spojení, které Tesla realizoval, byla malá loďka na dálkové ovládání. Na elektrikářské výstavě, konané roku 1898 v tehdy zbrusu nové Madison Square Garden, překvapil tímto vynálezem a šokoval jeho interpretací.

Představte si, že v době, kdy neexistuje rádio, a o tom, že by existovat mohlo ví jen hrstka zasvěcenců, předvádí někdo model na dálkové ovládání. Na malém jezírku umístěném pod střechou jednoho z pavilónků pluje nevzhledná kovová loďka připomínající bitevní loď tehdejší doby. Jezdí po jezírku v kličkách a nenaráží do jeho okrajů. Jak je to možné? Co na nás ten Tesla zase vymyslel. Tesla vyzval přihlížející, aby jeho výtvoru dávali jednoduché matematické příklady. Když na otázku "Kolik je třetí odmocnina z 64?“ odpověděla loď čtyřmi bliknutími žárovky, v obecenstvu by se krve nedořezal. Mnozí by byli ochotní uvěřit, že Tesla ovládá loď nějakou mystickou silou vůle, nebo že v loďce je ukrytý skřítek. Nikola měl v ruce malé a nenápadné dálkové ovládání.

Tesla s prozrazením svého tajemství dělal drahoty a namlouval tazatelům, že v lodi je „vypůjčená mysl“. Později vše vysvětlil a připojil své domněnky o tom, že jednou bude možno takto ovládat teleautomatony vykonávající těžké, namáhavé a monotónní práce. Jeden operátor by podle Tesly mohl ovládat teleautomatonů desítky.

Jeden z přihlížejících reportérů se pohotově zeptal, zda by mohla loďka nést dynamit a na jakou vzdálenost by zničila nepřátelské plavidlo. Nikola byl odpůrcem jakéhokoli násilí a války, takže popřel možnost využít svůj vynález k destruktivním účelům. Protože jiné rozumné využití vynálezu nikoho dalšího nenapadlo, konstrukce daleko předbíhající svou dobu poněkud zapadla.

Tesla ale nebyl vždy takový pacifista. Jako dítě sestrojil jednoduchou, ale účinnou pístovou pušku, která poslala do věčných lovišť nejednu okenní tabulku. Také si vyřezával ze starého nábytku meče, se kterými si hrával na vojáky. Prostě normální dítě.

Za Teslovým prohlášením, že loďka má „vypůjčenou mysl“, můžeme hledat další význam. Tesla totiž uvažoval o lidském těle jako o automatu, reagujícím na stimuly ze smyslových orgánů a mozku. Ve své autobiografii napsal, že se léta zabýval vymýšlením automatu, který by řídil sám sebe. Věřil, že jednou budou sestrojeny mechanismy, fungující jakoby obdařené rozumem, v omezeném rozsahu, a způsobí revoluci v průmyslové praxi.

Jenže daleko větší revoluci hodlal způsobit celosvětovým bezdrátovým systémem: World Wide Wireless. Tesla plánoval postavit celosvětový systém výměny zvuků, obrazů, dokumentů a to celé bez drátů. Když jsem si přečetl Teslův popis této vize, musel jsem připustit, že to celé vypadá jako popis internetu. Jenže Teslova síť měla také zahrnovat navigační schopnosti, ne nepodobné dnešnímu GPS systému a co je nejšílenější, chtěl bezdrátově přenášet i energii pro napájení přístrojů. Energie měla být získávána z okolní přírody, například ze slunce, nebo z rozdílu potenciálů země a vyšší atmosféry. Jako třešničku na dortu přidal též ovládání počasí elektřinou.

Tyto své vize popsal v senzačním článku pro časopis Century a co je neuvěřitelné, získal investora. Jeden z nejbohatších a nejmocnějších lidí světa, J. P. Morgan, nepodceňoval Teslovy schopnosti a už delší dobu se s Teslou přátelil. Při jedné ze svých návštěv u Morgana mluvil Tesla o WWW systému pro přenos zpráv, hudby, obrazů, burzovních údajů, nebo i tajných šifrovaných poselství. „Země se změní v obří mozek, schopný reakce v každé své části,“ přeháněl Tesla.

Morgan jeho projekt podpořil neuvěřitelnou sumou 150 000 dolarů, za kterou mohl Tesla pořídit vysílač a elektrárnu. Morgan byl připraven v případě úspěchu přidat další investice a Tesla začal stavět záhadnou věž ve Wardenclyffe. Kdyby se Tesla spokojil s přenosem zvuků a zpráv, myslím si že mohl uspět. Ale Tesla plánoval demonstrovat bezdrátový přenos energie ve velkém.

Na jihu Long Islandu nechal vybudovat šedesátimetrovou věž podpírající pětapadesátitunovou ocelovou polokouli. Pod věží byly vyvrtány sto metrů hluboké díry a do nich byla stavba připomínající prašivku uzemněna šestnácti ocelovými trubkami.

Když ale Tesla přišel za Morganem s žádostí o další investice, Morgan žádal výsledky. Celkem Tesla potřeboval asi milión dolarů, což byla před stovkou let pohádková suma. Jenže za těch sto padesát tisíc pořídil jen věž a Marconi zatím s podstatně levnějším vybavením poslal písmeno „S“ v morseovce přes Atlantik. To byl ten druh výsledku, jaké čekal Morgan od Tesly.

Tesla nejen že nedostal peníze, se kterými počítal, ale navíc ještě došlo k dvojnásobnému zdražení materiálu vlivem menšího burzovního krachu. V roce 1905 proto musel projekt Wardenclyffe odvolat. Předtím ale v této nehorázně drahé laboratoři provedl neuvěřitelné a úžasné pokusy s vysokými napětími. Když se jeho věž stala epicentrem malého zemětřesení, všichni si vzpomněli na Teslovy řeči o tom, že hodlá zatřást zemí.

Po neúspěchu ve Wardenclyffe prodělal Tesla další nervové zhroucení a dá se říci, že od té doby to s ním šlo z kopce.

© Jaroslav Houdek, 2.10.2002, ScifiWorld