# Nikola Tesla - Mládí

## Nikola Tesla

Stránka stažena z http://www.scifiworld.cz/

Navštivte ScifiWorld pro informace o autorech science fiction a fantasy!

Předchozí článek - Nikola Tesla - Pán blesků

Tesla se narodil v Srbsku, srbským rodičům, ale také jako občan Rakousko-Uherské monarchie. Bylo to v noci z 9. na 10. července 1856 v obci Smiljan, kraji Lika. Jeho otec, Milutin Tesla, byl řeckokatolický kněz; velmi přísný a asketický, zároveň však citlivý a milující. To dokazuje i jeho láska k poezii a literatuře vůbec, kterou po něm jeho syn zdědil. Jakkoli se to zdá být neuvěřitelné, byla to jeho matka, po kom Tesla získal technické dovednosti a vynálezeckou posedlost. Vynalézala sice jen kuchyňské nářadí (tehdy i žena vynálezkyně prostě musela zůstat „u plotny“), ale i to je na tu dobu skvělý výkon emancipace.

Podle Tesly samotného pro něj vždy byla nejdůležitější fantazie a představivost. V dětství se často odpoutával od reality a v myšlenkách se ubíral „na trip“ do vysněných světů, které si prý dokázal představit do nejmenších detailů. Jeho obrazotvornost podle mého laického názoru má určité atributy duševní choroby. Prý však od svých sedmnácti let používal tuto zvláštní schopnost jen pro imaginaci a promýšlení technických řešení. Jeho kontakt s realitou však byl vždy trochu oslaben. V dětství vylezl na střechu s deštníkem a chystal se skočit dolů, jak dodnes činí spousty děcek. Tesla ale věděl, že deštník jeho váhu neunese. Proto chvíli prudce a zhluboka dýchal – což je podstatou techniky holotropního dýchání – dokud se necítil lehký a pak se teprve odhodlal skočit. Jeho zranění nebyla vážná.

Vyprojektoval také stroj poháněný šestnácti přilepenými chrousty. Jiný kluk však další vývoj vynálezu znemožnil, když Nikovi všechny chrousty zchroustal. Asi mu chutnali, ale pro Teslu byl ten pohled tak nechutný, že se pozvracel. Později vynalezl tak účinnou metodu chytání skokanů, že s kamarády všechny žáby v okolí téměř vyhubili. Jiným způsobem zase malý Nikola chytal vrány, které se mu údajně za smrt svých sester mstily. Jindy se zase bavil házením kamení po rybách vyskakujících z vody. Tolik ke vztahu malého Nikoly k živé přírodě. Ve stáří se stal trochu sentimentálnějším a například zachraňoval poraněné holuby.

Tesla své vzdělávání začal v otcově knihovně a vždy udivoval svými duševními schopnostmi. Dokázal si zapamatovat celé básně neuvěřitelně snadno a dělal to rád, neboť vždy miloval poezii. Otec ho ale ve čtení příliš nepodporoval. Nikola byl schopen číst celé noci při svíčkách a jeho otec se bál, aby si nezkazil oči. Zamykal knihovnu a schovával svíčky. Nikola si vyráběl paklíče a potají četl dál.

Nikola ve svých pamětech poznamenal, že to byla kniha „Syn Abův“ od maďara Josiky, která jen naučila sebeovládání a díky níž ovládl svou mysl. Ne svoje halucinace, ale dokázal se alespoň vymanit ze svého gamblerství. V pubertě totiž často v kartách prohrál celé své kapesné. Tesla své pevné vůli přičítá i to, že se později odnaučil kouřit a pít kávu, aby zachránil své zdraví.

Později ve škole v chorvatském Carlstadtu (nezjistil jsem jiné než rakouské jméno, omlouvám se) byl mnohokrát křivě obviněn z podvodu. Učitelé prostě nemohli uvěřit, že Tesla z hlavy počítá složité integrály. Kdyby šlo o běžnou algebru, dalo by se to vysvětlit jako autismus, ale ten abstraktní matematiku pokud vím nezahrnuje. A to, připomínám, počítal ve věku, kdy třeba já ani nevěděl, že něco tak strašlivého jako integrál existuje. Zvláštní ale je, že Tesla byl ve své třídě jedním z nejhorších v kreslení. Kreslení nenáviděl a je mi proto záhadou, jak vznikly všechny ty detailní výkresy doprovázející jeho patenty.

Už v těch dobách se Tesla údajně svěřil svému strýci, že by jednou rád spoutal energii Niagarských vodopádů obřím vodním kolem. Představoval si tehdy sílu toho přírodního divu a jako by tušil, že jednou zde opravdu vykoná své největší dílo.

Tesla toužil stát se inženýrem, ale jeho otec o tom nechtěl ani slyšet. Viděl ve svém synovi dalšího pravoslavného kněze. A není divu, tehdy měli popi opravdu nejspokojenější a nejbezstarostnější živobytí. Naštěstí v sedmnácti letech Nikola chytil choleru. Když už Milutin nedoufal, že jeho syn přežije, slíbil mu, že pokud se uzdraví, pošle ho studovat na Polytechniku do Grazu. Nikola se (snad právě proto) uzdravil a jeho otec slovo dodržel.

Na univerzitě se Tesla seznámil s elektřinou a mechanikou. Roku 1877 jeho učitel fyziky přinesl do třídy nejnovější výkřik techniky: Grammovo dynamo. Mohlo pracovat buďto jako motor, nebo jako generátor. Vzbuzovalo úctu a nadšení. Jen Tesla prohlásil, že by bylo lepší, kdyby mohlo fungovat bez komutátorů. Ostatní to pochopili jako vtip. Profesor řekl, že by se to rovnalo objevu perpetuum mobile. „Tohle nezvládneš ani ty Teslo,“ řekl mu. Tesla byl tou myšlenkou posedlý celá léta a tušil, že něco takového by dokázal jen proud pravidelně měnící svou polaritu.

A opravdu na to přišel. V roce 1880 se procházel Budapeští, kde pracoval pro telefonní společnost. Někomu tehdy v parku recitoval verše. Tesla ve svých pamětech vzpomíná, jak slunce zapadalo a on zaníceně deklamoval Goethova Fausta, kterého znal přirozeně zpaměti v originále. A jeden z veršů ho osvítil náhlou inspirací. Nikola sebral klacík a načmáral jím do písku diagram indukčního motoru. Jeden z prvních vynálezů, kterými měl Tesla změnit svět.

Přestože pro vědeckou kariéru Nikolovu to nemělo velký význam, studoval jistou dobu i v Praze, na Univerzitě Karlově. Budete se možná divit, ale studoval tam filozofii.

© Jaroslav Houdek, 26.9.2002, ScifiWorld